‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Să anunțăm poliția. Pot ajuta...
‎Nu, Frida, te rog, nu implica poliția.
‎Sunt implicați inși periculoși.
‎Ajută-mă să-mi găsesc fiul.
‎Doar pe mine mă are.
‎- Trebuie să-l ajut. ‎- Bine.
‎- Fără mine... ‎- Am să te ajut.
‎Îl vom găsi.
‎Mulțumesc.
‎Îl vom găsi.
‎Intră!
‎- Șezi, José Luis. ‎- Mersi.
‎- Cum te simți? ‎- Bine, mulțumesc.
‎Am mult de lucru.
‎Da. Toți suntem condamnați.
‎Da, așa este.
‎Trebuie să mergem înainte.
‎Te-am chemat ca să...
‎Ca să-ți cer o favoare.
‎Pe cine să omor?
‎Dac-ai ști doar... Dar nu.
‎Lasă-i să moară ei.
‎Fratele tău mai lucrează ‎la poliția din Reynosa?
‎Sigur. Și Ariel, și vărul meu.
‎Ți-am zis, jumătate din rudele mele ‎sunt hoți și restul, polițiști.
‎Imaginează-ți Crăciunurile noastre.
‎Ghici care jumătate ține cu América FC.
‎Am nevoie de informații ‎privind un copil dispărut.
‎Pablo Mendoza.
‎Nicio problemă. Îi zic fratelui meu.
‎Mulțumesc mult.
‎E pentru menajera mea. E o rudă de-a ei.
‎Cuplul care se îngrijea de copil ‎a fost ucis.
‎Nu se știe nimic despre el.
‎- Dacă s-a petrecut aici, frate-meu știe. ‎- Da, aici a fost.
‎Dar, te rog... fii foarte discret.
‎Să nu afle nimeni de-aici.
‎Nu e prea profesional.
‎Sigur. Nicio grijă, nu voi vorbi.
‎- Mulțumesc mult. ‎- Mulțumesc.
‎Întotdeauna ne ajuți.
‎Am fost la înmormântarea mamei ‎datorită ție.
‎Ești o floare între pietre.
‎Mulțumesc.
‎Nu. Acum!
‎Hai, Bocinas.
‎Hai, fiule!
‎Aplică presiune.
‎- Telefon. ‎- Cine e?
‎- Cine? ‎- O târfă.
‎Mă întorc repede.
‎Nu pleca, nebunule!
‎- Care? ‎- Numărul doi.
‎Alo?
‎Bocinas? Sunt eu, Linda.
‎Băga-mi-aș.
‎- Ce e? ‎- Ai fost drăguț cu mine, așa că...
‎mulțumesc.
‎Și...
‎te rog să m-ajuți.
‎Ascultă, blondino, nu mă poți suna așa.
‎Niciun cuvânt.
‎Tata...
‎e mort.
‎Și...
‎Aveam o întrebare.
‎Știi de ce m-au răpit?
‎Las-o moartă.
‎Uite, eu...
‎Taică-tu i-a furat bani lui Tavares.
‎Înțelegi?
‎Taică-tu e un bou.
‎E foarte rău.
‎Nu scormoni.
‎E riscant.
‎Pericol.
‎Un cadou, nene.
‎E americanca pe care am ținut-o aici?
‎Cred că i-a tras-o.
‎Pe bune?
‎Idiotul dracului.
‎A fost o treabă urâtă,
‎dar mă bucur că te cunosc.
‎O să închid.
‎Pa.
‎Alo?
‎Futu-i!
‎- Ce e? ‎- Nimic.
‎- Cine era? ‎- Nimeni.
‎Unde te duci?
‎Cine te-a sunat?
‎Americanca pe care am ținut-o aici?
‎A vrut să vadă ce mai fac.
‎Își făcea griji pentru tine? ‎Ai auzit, nene?
‎A sunat că-și făcea griji. ‎Voia să vadă ce face Bocinas.
‎O fuți?
‎Haide. E prima dată.
‎- S-a-ntâmplat doar o dată? ‎- E prima dată când sună.
‎Vino, scârbă. Vino, nemernicule.
‎Cască urechile.
‎Dacă nu vrei să afle șeful c-o fuți ‎pe americanca pe care am avut-o aici,
‎trebuie să-i dai un cadou lui Silvestre.
‎Bine. Îți aduc mai încolo.
‎- Să nu-i zici. ‎- Nu acum.
‎Știi de ce nu te torn?
‎Și pe mine m-a obsedat o muiere.
‎Dar nu fi prost.
‎Trebuie să pricepi că treaba e treabă.
‎Nu încurca borcanele.
‎Bine.
‎Ia-ți-o la labă. E mai sigur așa.
‎Ce prost...
‎Așteaptă!
‎- Stai! Cu mine cum rămâne? ‎- Ce?
‎Cum ce? Dă-mi ceva.
‎Ține. Dar să-ți ții gura.
‎Și Silvestre?
‎I-i dau eu.
‎- Te-ai șters la cur cu ei? ‎- Nu-i vrei?
‎Care-i treaba? Ce faci cu banii ăia?
‎- Ce faci? ‎- Mi-i datora Bocinas.
‎Unde-i comisionul lui Santito?
‎- Hai, nene. ‎- Sunt doar firfirici.
‎- Mie-mi dai verzișori. ‎- Lasă.
‎- Unde-s banii? ‎- Ce-aveți?
‎Ăștia din La Unión fură marfă din magazie.
‎- Jur, sunt... ‎- Nu se poate.
‎Stai ușor. I-ai văzut?
‎- Hai să-i batem. ‎- Mai las-o.
‎- Adu târnăcoape. Adu căcatul ăla. ‎- Nu.
‎- Ce dracu'? ‎- Întâi să-i zicem lui nașu-tu.
‎Nașu' are treabă. ‎Santito conduce. Deschide!
‎- Nu. Ce-are să zică? ‎- Nu fi cretin.
‎Ești un papă-lapte. ‎Ți-e frică de ăia, nu-i așa?
‎- Ți-e frică? ‎- Să mi-o sugă.
‎- Deschide ușa. ‎- S-ar oftica nașu-tu.
‎Ce dracu'? Deschide-o!
‎Ce-are să zică nașu-miu ‎dacă nu facem nimic?
‎Deschide ușa!
‎- Hai, Muerto. ‎- Dă-i drumul.
‎- Bine, dă-i dracu'. ‎- Dă-i drumul.
‎- Încinge-te, scârbă! ‎- Dă-mi-o!
‎- Încinge-te! ‎- Futu-i!
‎Te-ai autodepășit, nene.
‎- Îi vezi ce fericiți sunt? ‎- Dă-le tot.
‎Totdeauna am fost de părere ‎că un bărbat dă greș
‎când comite o eroare ‎și nu învață nimic din ea.
‎Gândește-te, Rox.
‎Sunt și bărbați care...
‎Care știu că crizele creează ocazii ‎și profită la maximum de ele.
‎Marcial. Oprește-i pe Tavares. ‎Să n-ajungă în curte. Repede!
‎Ticăloșilor!
‎Sunteți terminați!
‎Deschide, scârbă!
‎Deschide!
‎N-aveți voie afară. Înapoi, cretinule!
‎Nenorocit împuțit.
‎- Înapoi în aripa voastră! ‎- Deschide!
‎Ce dracu'?
‎Stai! Și dacă nu ne-ntoarcem? ‎Ce ai să faci?
‎Te bat ‎de nu te mai recunoaște nici taică-tu.
‎- Zău? ‎- Îl chemăm pe Dante, idiotule.
‎Poți s-o chemi și pe soră-ta.
‎Du-te după nașu-meu. Adu-l imediat aici!
‎Sugea-mi-ați pula, fătălăilor!
‎Sugea-mi-ați pula!
‎Așa!
‎Noroc!
‎Hei!
‎Ce dracu' se-ntâmplă?
‎- Nu iese nimeni. ‎- Zău, scârbă? De ce?
‎Ordin de sus.
‎Pizda mă-sii...
‎Ce facem?
‎Stai puțin.
‎De cum se deschide ușa...
‎Du-te dracu', scârbă!
‎Ce este?
‎De ce faci gesturi obscene?
‎Eu ar trebui să fiu supărat.
‎Sunt ani de când nu m-a tratat nimeni așa.
‎Sunt vremuri grele.
‎Ai îmbătrânit, dragă Mariano.
‎Încetează cu crizele.
‎Sau preferi să te transfer?
‎- Nu uita că pot să fac asta. ‎- Nu mă poți intimida, boule.
‎Dacă vrei să vorbim,
‎s-o facem în particular.
‎Bine. Am să te-anunț. Am numărul tău.
‎Al dracu' Peniche.
‎Deschide ușa!
‎Salut, frumosule.
‎Uite, ți le-am adus pe astea.
‎Alege unul.
‎Uită-te!
‎Pe ăsta îl vreau.
‎Pentru cine e?
‎Pentru Frida?
‎Ia-l pe mai bine pe ăsta.
‎E frumos.
‎Felicitări, Marcial.
‎Recent, munca s-a complicat,
‎dar azi ați fost de nota zece. ‎Ține-ți-o așa.
‎Mulțumesc, domnule.
‎Dac-ar fi după mine, ‎aș folosi alte metode.
‎Nu, nu e momentul.
‎Revolta de săptămâna trecută, ancheta... ‎Nimic nu m-ar mai mira.
‎Domnule, cu tot respectul, pot să vorbesc?
‎„Mi-aș da viața ca să-ți poți exprima ‎opinia, chiar dacă nu o împărtășesc.”
‎- Voltaire. ‎- Atunci mi-o exprim.
‎Spune.
‎Situația a degenerat din două motive.
‎Primul, Tavares. I-am dat prea mult nas.
‎Al doilea, tipul nou, Dante Pardo.
‎Mi-am dat seama de la-nceput ‎c-o să ne facă probleme.
‎A devenit mare mahăr, ‎fiindcă l-a înlocuit pe Foca.
‎Dacă mă-ntrebați,
‎aș scăpa de cel mai slab.
‎Bună ideea. Știi ce?
‎Adu-l pe Tavares.
‎E timpul să spargem ouăle pentru omletă.
‎Cu plăcere, domnule.
‎Mă scuzați.
‎Ce vezi aici?
‎Cum adică ce văd?
‎Ce-mi percep ochii, ticălosule.
‎De ce-nghiți atâta căcat?
‎Idioții ăia iau totul.
‎Mâncare, bunuri, droguri...
‎Trebuie să suportăm.
‎Am fost închis de multe ori.
‎Cu zece peso, mi-aș face rost ‎de pat și saltea.
‎Dar idioții ăștia le iau pe toate.
‎De vină e cel de sus.
‎Nu zic de Dumnezeu.
‎Dacă ți-aș zice ‎că s-a-mbolnăvit de atâtea privilegii?
‎Dacă te organizezi ‎și-i arăți că ești pe felie,
‎poți să-i iei locul.
‎Dar trebuie să-i conduci.
‎De ce crezi că te las să distribui marfa?
‎Mersi, prietene.
‎Însuflețește-te.
‎Nu pricep de ce tolerează ‎ce apare în raportul tău.
‎E logic doar dacă directorul se-alege ‎cu un procent frumos.
‎N-avem probe, dar...
‎știi unde suntem.
‎Oare e loc de mai rău?
‎Bună! Bună dimineața.
‎- Bună. ‎- 'Neața.
‎Nimic nou? Cadavre, omoruri ‎sau dispariții pe ziua de azi?
‎- Nu. ‎- Nimic important.
‎Avem destul material pentru raport.
‎- Bine, te las. ‎- Vorbim.
‎Nu mai accept astfel de umilințe.
‎Ai ordonat o razie.
‎Mi-ai confiscat marfa.
‎Și mi-ai luat libertatea de mișcare.
‎De ce, ticălosule?
‎Ce vrei?
‎Să stau cu mâinile-n sân?
‎Nu. Cineva trebuie să aplice regulamentul.
‎Cât de bătrân mă crezi?
‎Ai ceva contra mea, ‎dar n-ai boașe să spui.
‎Vrei să știi ce am contra ta?
‎Bine.
‎Răniți, bătăi, dispariții, ‎morți inexplicabile.
‎De ce? Pentru că ‎nu-ți mai controlezi banda.
‎Cum se zice? Clica?
‎Dar nu te deranjează să te-mbogățești.
‎Jur pe viața mamei...
‎dacă te amesteci în organizația mea, ‎te omor, cretinule.
‎În loc să te oftici, mai bine ajută-mă.
‎Îmi risc pielea zilnic ‎strângând după tine, idiotule.
‎Nu te mai văicări, ticălosule.
‎Vrei să stau acolo și să-ți fac treaba?
‎Nu mă enerva, Peniche.
‎Nu mă face să te simt dușman.
‎Altfel, într-o bună zi, ‎am să mă bat cu tine.
‎Mă lași... Oricând vrei, ticălosule.
‎Dar fără gardieni sau șmecherii.
‎Bine, fără șmecherii. ‎Oricând. Nu mă tem de tine.
‎- Spune ora și ziua, scârbă. ‎- Mă numești scârbă?
‎Nu, nu te numesc scârbă.
‎Te numesc scârbă-mpuțită!
‎Bine, idiotule.
‎Ce faci?
‎Aleg ziua, și e azi, ticălosule.
‎Azi e ziua!
‎- Hai, scârbă! ‎- Haide.
‎Ai să te piși pe tine.
‎Ce ai pățit?
‎Du-te-n mă-ta!
‎Asta e notificarea.
‎Sunt probe suficiente ‎pentru concedierea cel puțin a șefului.
‎Traficul de droguri, ‎privilegiile pentru doar câțiva deținuți,
‎victimele revoltei,
‎manevrarea neregulamentară a unor cadavre
‎și disparițiile ‎puse în seama lui Dante Pardo.
‎Credeam că ți se pare ilogic.
‎Ilogică mi se pare infatuarea ta. ‎Ce s-a-ntâmplat?
‎- E relevant pentru raport? ‎- Bine, bine.
‎Nu pe tine te evaluăm, ci doar pe Peniche.
‎Uite ce e.
‎Nu e nimic între mine și Dante Pardo.
‎Sau orice alt deținut.
‎- Clar? ‎- Bine.
‎Dar a fost implicat ‎în cazuri pline de nereguli.
‎Ca aproape tot de aici.
‎Da.
‎Ascultă.
‎Nu vreau să-ți creez probleme ‎înaintând acest raport.
‎Eu te-am chemat, Evaristo.
‎Eu am început. ‎Cineva trebuie să deschidă drumul.
‎Am primit sarcina. Bun.
‎Uitasem ce mult îmi place ‎să lucrez cu tine.
‎- Mersi. ‎- Vorbesc serios.
‎- Și eu. ‎- Sincer.
‎Ești... foarte curajoasă.
‎- Păi... ‎- Ascultă.
‎- Ce? ‎- Vreau să-ți citesc disertația.
‎O aduc mâine.
‎- E-n ordine. ‎- Mâine?
‎- Da. ‎- Bine.
‎- Sper. Ce e? ‎- Ce ai?
‎Evaristo...
‎Încearcă să te controlezi. Du-te acolo!
‎Nu te zăpăci.
‎Auzi... Să-i dăm lui Peniche raportul
‎și vorbim pe urmă.
‎Opriți-vă! O să vă răniți.
‎Paza! Veniți naibii aici!
‎Haide.
‎Ți-ai adus fetițele să te ajute?
‎Luați-l de-aici. Duceți-l!
‎Nenorocitul.
‎- Ești bine? ‎- Da, sunt...
‎- Foarte bine, slavă Domnului. ‎- Ce s-a-ntâmplat?
‎- Ce-a fost asta? ‎- Nimic.
‎Exerciții pentru inimă, dnă doctor.
‎Abia m-am încălzit. ‎Bine că l-au dus de-aici.
‎Încă puțin, și-l omoram.
‎Am văzut multe în țara asta, ‎dar așa ceva, nu.
‎Da. Așa-s eu.
‎Metodele mele pot părea extreme, ‎dar așa mă respectă.
‎Îi tratez ca pe egali.
‎Vrei să-l bați ‎pe directorul penitenciarului? Poți.
‎Și funcționează!
‎- Apă, domnule? ‎- Te rog.
‎- O cafea sau ceva? ‎- Nu, mersi, Roxy.
‎Bun. Cu ce vă pot ajuta?
‎Poftim. Raportul pentru procuratură.
‎Grozav.
‎Așa multe pagini?
‎Ultima e cea care contează.
‎Ia să vedem...
‎„Biroul procurorului...”
‎Stai puțin, Frida.
‎Săptămâna trecută am avut ‎o discuție... ciudată. De ce?
‎Ai văzut raportul lui Santito ‎și n-ai fost de acord cu el.
‎Ți-am admirat aplombul profesional. ‎Ți-ai susținut opinia.
‎Dar ăsta? Minciunile astea? Sunt surprins.
‎Nu știu de ce.
‎N-am suportat niciodată neregulile.
‎Bine, nicio problemă.
‎Am fost informat.
‎- Voi semna formularul. Îl ai? ‎- Da.
‎Sunt minciuni. Serios.
‎Închisoarea e considerată ‎ca printre cele mai bune din țară.
‎Amândoi știți.
‎Mi-am dedicat acestui proiect viața ‎și nu numai.
‎Te rog.
‎- Ne scuzați. ‎- Succes!
‎Mulțumesc.
‎Ticăloșii!
‎Toate bune? Ce e?
‎Sigur. Toate bune.
‎Ce? Mai vrei cadouri pentru prieteni?
‎Nu.
‎- Alea au fost ca să-i controlez. ‎- Fugi de-aici.
‎Asta-ți priește, ‎pâinea și circul. Gândește-te.
‎Să vedem dac-o-nghite nașu-meu.
‎„Pâine și circ”.
‎Ce-i cu ăsta? Te-nsori?
‎E veritabil?
‎Nu, dar e al mamei.
‎Nu valorează nimic, ‎dar mi-ar părea rău să-l pierd.
‎Sigur. Mamele sunt sfinte.
‎Unde să-l ascund?
‎Treaba e că ești...
‎Ești între hoți, fraiere.
‎Știu, dar...
‎Am crezut că tu...
‎Ai ascuns-o pe americancă.
‎- Nu? ‎- Nu. Te-nșeli.
‎- Nu știu. ‎- Ești sigur?
‎Ți-am zis că nu!
‎Stai. Știi ceva? Știu.
‎Sigur, e un loc.
‎- Unde? ‎- E un loc tare de tot.
‎- Unde? ‎- Da.
‎Da, ai putea... Ai putea încerca...
‎În curul lui Silvestre.
‎N-are să-l găsească nimeni acolo.
‎Cu siguranță!
‎Îi plac chiloții cu șnur, îl știu. Da!
‎N-ar simți un inel.
‎Al dracu' Diente.
‎Pâine și circ.
‎Tu ești pâinea și circul, Diente.
‎E bun.
‎Ce e căcatul ăsta?
‎Ce?!
‎Doamne...
‎E de necrezut. Dumnezeule!
‎Ce dracu'?
‎Mersi. Zi bună!
‎Alex.
‎Gata. Plec.
‎- Semnezi de ieșire? ‎- Da.
‎Da. Și dumneavoastră, domnule?
‎„Domnule”? De ce „domnule”?
‎Scuze. Și tu?
‎Da, a fost o zi...
‎A fost o zi ieșită din comun.
‎Da, da...
‎Treaba s-a complicat în ultima vreme aici.
‎Dar încă e zi.
‎- Da, noroc c-am plecat devreme. ‎- Noroc.
‎Da. Ești cu mașina?
‎Ai nevoie de una?
‎Nu, totdeauna iau un taxi de-afară.
‎Mersi, Alex. La revedere.
‎Nu, așteaptă.
‎Nu pot să las un ambasador cultural ‎ca tine să ia taxiul.
‎- Ambasador cultural? ‎- Da.
‎Nici n-avem o enciclopedie completă aici.
‎Orice detaliu contează.
‎- Ce zici? ‎- Bine.
‎- Mergem? ‎- Da.
‎Bună! Ce mai faci?
‎Ai grijă de ea, Memo. ‎Mai ales pneurile. Să lucească.
‎Haide.
‎Șterge-o! Repede.
‎Auzi, cretinule?
‎Ce ai cu Santito?
‎Îi trebuie terapia.
‎- Cine ești? Sau... ‎- Ce vrei să zici?
‎Cretinule!
‎Vrei să știi cine sunt? ‎Sunt soția lui Tavares.
‎Apropo de Santito. ‎De ce nu vrei să-l vezi?
‎Nu discut despre pacienții mei cu terții.
‎Du-te dracu', idiotule.
‎- Suntem doar două. ‎- „Cu terții”.
‎- Nu fi prost. ‎- Auzi.
‎Hai să-i împodobim mașina.
‎E urâtă cu spume. Să-l ajutăm pe cretin.
‎Mașina lui e un căcat.
‎Ce dracu' faci? Termină! Ce te-a apucat?
‎- Nu vorbi așa cu ea. ‎- Super.
‎Știi ceva?
‎Să nu sufli o vorbă ‎de ce-a zis Santito apropo de soțul meu.
‎Știi de ce?
‎În caz contrar, venim aici
‎și te facem bucăți, cu tot cu familia ta.
‎Du-te-n pizda mă-tii!
‎Vezi cum vorbești, cretinule.
‎M-am făcut înțeleasă?
‎Știi ce să faci?
‎Tratează-l din nou, acordă-i atenție
‎și vorbește-i frumos, să-l înveselești.
‎- Santito al meu e băiat bun. ‎- Da.
‎E pâinea lui Dumnezeu, un drăguț. ‎Ne-am înțeles?
‎- Da. ‎- E clar? Bine.
‎Dac-aud că-i deprimat, ai viață scurtă.
‎- Ai înțeles? ‎- Da.
‎- Ai înțeles, cretinule? ‎- Uite, și-a scăpat lucrurile.
‎Sărăcuțul, le-a scăpat.
‎- Vai, lucrurile lui. ‎- Ridică-le!
‎- Mișcă! ‎- Hai!
‎Să fie clar. Nu vreau confuzii.
‎- Voi fi bun cu el. ‎- Vorbește-i frumos, că se deprimă.
‎- Clar? ‎- Da.
‎Bine, atunci. Bine.
‎Pa, poponarule!
‎Bună.
‎Uită-te ce frumoasă ești!
‎Ți se pare c-arăt bine? Da?
‎- Super. Drăguță foc. Ce faci? ‎- Mă bucur.
‎Da, mă ocup de ceva. ‎Am făcut ce mi-ai sugerat.
‎Am țintit sus.
‎- Bravo, fato! ‎- Da.
‎- Dar ai grijă aici... ‎- Dnă doctor.
‎Elvirita.
‎- Plec. ‎- O zi frumoasă.
‎- Navarro. ‎- Succes!
‎- L-am adus pe Sobaco. ‎- Bună, José Luis.
‎Vi-l las. Vezi cum te porți.
‎Mersi, Marcial, e-n ordine.
‎José Luis e de treabă.
‎Da, sigur de asta e aici.
‎Tu ai scris asta?
‎- Păi, e... teza mea de doctorat. ‎- Înțeleg. E voluminoasă.
‎Felicitări!
‎Mulțumesc.
‎Să nu uit.
‎Telefonul lui frate-meu. Se poate?
‎Să-l suni pe la ora 14:00.
‎Acum e ocupat cu niște dosare, ‎dar o să te ajute.
‎Perfect.
‎Îți acordă cinci minute înainte de prânz.
‎Mulțumesc, José Luis.
‎Din suflet.
‎Diente!
‎Diente, ce dracu'?
‎Ai apucat s-ascunzi inelul?
‎- Silvestre a suferit? ‎- Du-te dracu'!
‎Santito! Santi...
‎- Dă-o dracu'. ‎- Pricepi?
‎Pricepi? Eu da.
‎Avem o problemă, Dante.
‎Sunt drăguț cu tine.
‎Vreau să te apăr.
‎Să te ajut, să te susțin, iar tu?
‎Mă respingi. Ai ridicat un zid.
‎Știi ce?
‎Îmi pare rău pentru tine.
‎Știu că ești furios, ‎că te simți groaznic, dar...
‎- Nici Foca nu era așa jalnic. ‎- Stai puțin.
‎Întoarce-te. Privește-mă.
‎- Privește-mă. ‎- Du-te dracu'.
‎Santito.
‎Țin la tine.
‎Mult.
‎Ce m-aș face fără tine?
‎- Suntem prieteni. ‎- Serios?
‎Ești prietenul meu. Ești beton.
‎Diente și Santito, da?
‎Da.
‎- Da. ‎- M-ai speriat.
‎- Nu te speria. ‎- M-ai speriat.
‎- Nicio grijă. ‎- Ce dracu'?
‎- Sunt aici.
‎- Ești aici, sunt aici. ‎- Sigur.
‎- Sigur.
‎Orice vrei, da?
‎Am să vorbesc cu nașu' despre inel. Da.
‎- E-n regulă, are să te ajute. ‎- Da?
‎- Cum să nu! ‎- Mulțumesc.
‎E ca și făcut. Ești cel mai tare.
‎Ești cel mai tare.
‎M-ai speriat.
‎Să-l fi văzut pe psiholog. ‎Îi tremurau izmenele.
‎Trini e bună la asta.
‎S-o folosim mai des.
‎- Deci s-a rezolvat? ‎- Bineînțeles.
‎Dar tu?
‎Te-ai socotit cu Peniche?
‎Poți s-o faci? Sau vrei să-l înmoi eu?
‎Încă nu e nimic oficial.
‎Dar am vorbit cu Jorgito.
‎E băiat bun. Șezi!
‎Dar e politician.
‎Înțelegi? Ăștia-mi iau banii,
‎dar, când li se sparge bășica,
‎umblă bezmetici, ca puii decapitați.
‎Dar nu-ți face griji, iubito.
‎Dacă nu-i vine mintea la cap, ‎o să-l cunoască pe șefu'.
‎Sper.
‎Într-o săptămână rezolv.
‎Ea cică e al meu, dar i-am zis: ‎„Imposibil, abia ne-am cunoscut.
‎Nici nu știu să spăl, scârbă.”
‎- A plecat stânjenită. ‎- Da.
‎„Copilu-i al tău și-o să-i zic Junior.”
‎Bună, iubitule!
‎Cuau e acasă?
‎El nu e, dar sunt eu, mămico.
‎- Vino! ‎- Lasă vrăjeala! Știu că-i aici.
‎Intrați, doamnelor.
‎Salut, frumosule.
‎- Ce faci? ‎- De ce ești așa fericit?
‎Uitați, dragilor, ‎avem o cerere foarte simplă.
‎După cum știți,
‎când trebuie să mănânce cineva bătaie, ‎îl spargem.
‎Abia dacă-l zgâriați.
‎Doar îl zgâriem?
‎Avem alte unelte, iubițel.
‎Zău, mama?
‎- Intră. ‎- Mersi.
‎Ador cavalerii.
‎- Uite ce e. ‎- Stai. Balín.
‎Să n-audă nimeni.
‎Bătutul altora nu e tocmai felia noastră.
‎- E stilul nostru, fetelor? ‎- Nu.
‎Sincer, nu e.
‎Dar, dacă e vorba s-ajutăm pe cineva... ‎Contați pe noi.
‎Vrem să fim feriți de Tavares.
‎Asta o să vă ferească.
‎Căutăm aliați.
‎Bine.
‎La Unión vrea să lupte și să conducă.
‎O să vă chemăm la nevoie, mama.
‎Îmi place ce-aud.
‎Deci ne-am înțeles, tati.
‎Ai grijă de tine!
‎Bună, mama.
‎Frida.
‎Frida!
‎Incredibil.
‎Futu-i!
‎Scoală, puturosule!
‎Nu ești la hotel, hai!
‎- Scoală! ‎- Ce dracu'? M-am sculat.
‎În timp ce dormi tu, ‎ticălosul de Dante ne-mparte marfa.
‎Nu, stai puțin.
‎Nu, doar că... Nu, stai!
‎Urmărește ceva.
‎Idiotul nu s-a explicat. Asta e tot.
‎A fost o șmecherie
‎pentru ca cei din La Unión să simtă ‎că-s tari.
‎Un joc. Pâine și circ.
‎Așa ceva nu poate să se repete.
‎Nu, știu. E sub control, nașule, zău.
‎- Așa sper, idiotule. ‎- Ajunge, nașule.
‎Ce?
‎Nu trebuie să te vezi cu terapeutul?
‎Ce? Mai nou, îți pasă? ‎Tot timpul m-ai luat la mișto.
‎Hai, du-te.
‎Dacă epuizezi subiectele,
‎zi-i că m-a vizitat Azucena.
‎Bine.
‎Și mi-a zis că taică-tu...
‎îi transmite salutări.
‎Pe bune?
‎Bine.
‎Nu, termină. Pleacă odată!
‎- Du-te! ‎- Și eu. Am plecat.
‎Intră!
‎Am intrat.
‎Unde ți-e amicul?
‎Să ne continuăm colaborarea.
‎Ghici ce! Nu mai vreau.
‎De ce? De ce am continua?
‎M-am mai gândit și...
‎cred c-avem nevoie de timp ‎ca să ne dregem relația.
‎Am lucrat mult amândoi.
‎Păi da. Doar ți-am zis.
‎Dar ai vrut să-mi găsesc alt terapeut.
‎Ai făcut pe prostul. De ce?
‎Aveam îndoieli, atât.
‎Sunt medic, dar și om.
‎Se face un transfer ‎între medic și pacient.
‎E complicat și irelevant.
‎Cum așa? E relevant. Mă interesează.
‎- Santito. ‎- Hai, cântă! Mă interesează.
‎Asta-i dinamica pe care trebuie ‎s-o schimbăm. Nu putem lucra așa.
‎Bine. Nu, știu.
‎Sigur. Acum înțeleg. E-n ordine.
‎Desigur. Îmi pare rău.
‎Așa.
‎Și? Ce-ai pățit la față?
‎Ai fost lovit? Doare?
‎- Nu, a fost... ‎- Pace și iubire.
‎Pentru durere. Un dar de la Santito.
‎- Vezi? ‎- Păstreaz-o.
‎E o contuzie mică. ‎Să nu ne pierdem timpul cu asta.
‎Să vorbim despre tine. Cum te simți?
‎Am plecat. Pe curând!
‎Ce ai acolo?
‎Nu înțeleg nimic din documentele astea.
‎Clar, tata i-a cunoscut ‎pe tipii ăștia, dar...
‎Știai ceva? Ai văzut vreodată ceva? Ai...?
‎Scumpa mea, tatăl tău a acționat mereu ‎spre binele tău.
‎- Poate nu înțelegi... ‎- Și Lázaro?
‎Mi-a salvat viața. De ce nu s-a întors?
‎Trebuia să facă multe lucruri ‎pe care nu le-a făcut.
‎Cred că nu și-a revenit ‎după moartea soției.
‎Dacă asasinii tatălui meu vor să mă ucidă?
‎Bun așa. Liniștește-te.
‎Pot să cercetez asta pentru tine, ‎dar te rog un lucru.
‎Nu spune asta nimănui.
‎Poliția din Texas e la fel de coruptă ‎ca aceea din Mexic.
‎Trebuie să mă crezi, bine?
‎- Da. ‎- Dă-mi voie să mă ocup eu de asta.
‎Firește.
‎Bună ziua, dnă doctor.
‎Da?
‎Vreau doar... să te rog un lucru.
‎Subtitrarea: Andrei Albu